Dramatiska händelser med tillhörande nyhetspuls är som kattmynta för journalister. Inte för att vi gillar att det händer hemska saker, men för att vårt uppdrag ställs på sin spets. Att utefter bästa förmåga vara först på plats och snabbt och effektivt kunna berätta det allra senaste för våra läsare. Ju mer välinformerade Härryda-Postens läsare är, och ju mer ni känner till om stora händelser, desto klokare beslut kan ni fatta i er vardag.
Att veta är också att vara delaktig. Istället för oro och ryktesspridning kan en tidning som Härryda-Posten bidra till att informera om varför det hörs sirener i närheten, och hur det kan påverka de som behöver ta sig fram och tillbaka mellan olika platser.
Rävlandas gamla sanatorium blev en plats som kanske aldrig riktigt kom till sin rätt efter det att byggnadens ursprungliga syfte inte längre behövdes.
I söndags morse för en vecka sedan väcktes jag av en av tidningens medarbetare som berättade om den stora branden på Rävlanda sanatorium. Snabbt blev en vilodag till en arbetsdag, samtidigt som vår reporter Enes Mehmedagic och vår drönarfotograf Joakim Eriksson rapporterade från platsen under dagen.
Planen om att låta en av våra reportrar besöka Rävlanda sanatorium för ett på-plats-besök inför ombyggnads- och expansionsplanerna för området fick för evigt ställas in i takt med att den ståtliga, men bedagade byggnaden försvann.
Kvar fanns alla minnen som Rävlandaborna har av den dominerande byggnaden. Platser och byggnader där Rävlandabor och andra tillbringade tid är också i grunden relationer – att sanatoriet nu blivit till aska och av sot solkig stengrund är en förlust som känns in i hjärteroten för många.
Men kanske mest ont gör det att den stora byggnaden inte tagits om hand i den utsträckning som det borde ha gjorts genom åren. Olika verksamheter, flyktingmottagning under de senare åren, har avlöst varandra. Rävlandas gamla sanatorium blev en plats som kanske aldrig riktigt kom till sin rätt efter det att byggnadens ursprungliga syfte inte längre behövdes. Beundrad för sin skönhet, men inte riktigt uppskattad till sin funktion och sitt läge. Att det blivit till ett ödehus, ett monument över en svunnen tid, har varit en offentlig hemlighet.
Vad som händer med området och planen på exploatering och ny bostadsbebyggelse återstår att se. Klart är att Rävlanda förlorat en ikonisk byggnad. Det som nu står för dörren är att platsen och området måste tas om hand så att det blir en levande plats för såväl nya som befintliga Rävlandabor. Endast så kan minnet hedras och förlusten läkas.
LÄS MER:Så stor är förödelsen efter branden i sanatoriet i Rävlanda
LÄS MER:Fullt utvecklad brand i Rävlanda sanatorium
LÄS MER:Rävlandaborna minns sanatoriets skiften genom åren
LÄS MER:Härrydas stadsarkitekt om Rävlanda sanatorium: ”Bygg nytt i samma volym”
LÄS MER:Stora planer för brandhärjat sanatorium i Rävlanda
LÄS MER:Glödande kol från sanatoriet i Rävlanda nådde Sofias trädgård